[...] "Imam predlog." Nagnulo se napred, kao moja drugarica Ejpril kada želi da oda neku tajnu, iako su joj tajne nikakve. Nisu čak ni tajne. " Ako ne kažeš nikome da sam ovde, mogu da ti sredim oči."
" Ma, beži tamo!"
Trepnulo je par puta. " Upravo to i pokušavam."
" Hoću da kažem, nema šanse da možeš to!"
" Zašto ne?"
" Pa, zato što niko nije uspeo da mi sredi oči, osim naočarima."
" Ja posedujem određene sposobnosti. Videćeš, ukoliko..."
" ... ne kažem nikome za tebe?"
" To je suština, u tome je poenta."
" Kako da znam da me nećeš oslepeti? Možda si kao oni prodavci, mnogo obećanja, a sve same laži."
Počelo je ponovo po starom. " Nikada tako nešto ne bih učinio stvorenju koje mi ništa nije naudilo."
" Hoćeš da kažeš, ako bih ti naudio, mogao bi da me oslepiš?"
"Dovoljno sam rekao."
" A ako mi središ oči, i ne kažem nikom za tebe, otići ćeš odavde?"
" To je suština!" [...]